В 65 Войтович, Валерій. Українська міфологія [Текст] / В. Войтович. - 4-те вид. - Київ : Либідь, 2015. - 664 с. : іл. - Бібліогр.: с. 642-663. - ISBN 978-966-06-0592-3 Примітки про походження: Прим. 527633 : Дар від Мороз В. М.
MeSH-головна: МИФОЛОГИЯ -- MYTHOLOGY УКРАИНА -- UKRAINE Анотація: З материнського порогу я небайдужий до древніх валів мальовничої Степані над Горинню-рікою. Той потяг до минувшини не згас, не загубився у стінах технічного вишу, де вчився і здобував фах. Заховавши далеко в шухляду диплом інженера-механіка, радо творив власне світобачення. Там, де причаїлася таїна, особливо працювала уява. Відчув потяг до грецької міфології, і мовою свого самовираження обрав рисунок. Сотні малюнків... Аж раптом — книга Ярослава Боровського «Мифологический мир древних киевлян» як просвітлення, як грім серед ясного неба. У нас, українців, є своя міфологія! Ще й давніша за грецьку! Став малювати Перуна, Сварога, Дажбога, Мокошу... Відтоді збігло вже понад тридцять років. Я породив свій світ! Прости, Господи, навіть деяким богам дав життя! І тепер вони не лише в моїй уяві, а й живуть серед людей. Тим світом захоплений донині. Це не означає, що претендую на істину. Однак те, що створив, ніхто не відбере. Бо то — світ мій і моїх предків. У ньому їхня святість і моє щире натхнення. Завдячую їхній вищій силі! Хоч не скрізь і не завжди розумію неспокій своєї думки, не в усьому встигаю за нею. Але і заперечити не можу! Бо ось воно вже на полотні! Саме так творилася і ця книжка. Повірите — від тих перших витоків мріялася сто-двісті сторінок книжка. Не думалося, що маємо таке багатство! І це лише краплина в тому неосяжному просторі, який залишили нам предки для осмислення і життя Не секрет, що кожна людина є об ’єктом Божого творення, отже, скільки не було, є й буде особистостей у цьому світі, всі вони не тільки подібні поміж себе, але й з неповторним обличчям, голосом, душею й характером, - можна вважати це одним із Божих чуд. Але годі поминути увагою ще одне, не менше чудо: кожен народ у цьому світі також неповторний, це також самостійна, цього разу колективна субстанція зі своїм обличчям, мовою, характером та душею. Відтак одна із питомих рис колективної субстанції, якою є народ, - його стосунок до білого світу, бачення його, розуміння, і це проходить через систему уявлень, що складається із ряду антропоморфованих образів; саме через них людина довгі віки з ’єднувалася із невимірною природою, а отже Богом Примірників всього: 1 НА (1) Вільні: НА (1) |