Коваль, А. О. Аналіз осередків скостеніння діафіза ліктьової кістки у плодів 20-32 тижнів гестації [Text] = Analysis of foci of ossification of the ulnar diaphysis in fetuses of 20-32 weeks of gestation / А. О. Коваль> // Клінічна та експериментальна патологія. - 2024. - Т. 23, № 1. - С. 27-35. - Бібліогр.: в кінці ст. MeSH-main: ЛОКТЕВАЯ КОСТЬ -- ULNA (анатомия и гистология, физиология, эмбриология) ДИАФИЗЫ -- DIAPHYSES (патофизиология, эмбриология) ОСТЕОГЕНЕЗ -- OSTEOGENESIS (физиология) ТОМОГРАФИЯ РЕНТГЕНОВСКАЯ КОМПЬЮТЕРНАЯ -- TOMOGRAPHY, X-RAY COMPUTED (использование, методы) СТАТИСТИЧЕСКАЯ ОБРАБОТКА ДАННЫХ -- DATA INTERPRETATION, STATISTICAL Annotation: Мета дослідження - вивчити особливості скостеніння діафізів правої і лівої ліктьових кісток у плодів 20-32-х тижнів гестації. Методи. Для з'ясування особливостей скостеніння ліктьових кісток у плодів людини аналізували комп'ютерні томограми 52 плодів людини віком 20-32 тижні гестації. Результати дослідження статистично проаналізовані у програмі Excel. Для порівняння середніх використовували t-критерій Ст’юдента для незалежних змінних та однофакторний дисперсійний аналіз. Результати. У плодів у віковому діапазоні 20-32 тижні гестації середня довжина осифікації правої ліктьової кістки збільшується з 20,72±0,33мм до 42,27±0,14 мм, а лівої—з 21,43±0,13 мм до 42,62±0,05 мм, у = 1,7186 х вік -12,116 (R2 = 0,987). Проксимальний поперечний діаметр діафіза ліктьової кістки збільшується, що описується таким квадратичним рівнянням: у = 0,2424 х вік —1,7107 (R2 = 0,987). Поперечний діаметр середньої частини діафіза ліктьової кістки збільшується згідно з таким квадратичним рівнянням: у = 0,1391 х вік - 0,978 (R2 = 0,987). Поперечний діаметр дистальної частини діафіза ліктьової кістки зростає та описується квадратичним рівнянням: у = 0,1404 х вік- 0,9946 (R2 = 0,987). Висновок. Отримані морфометричні дані про осередки скостеніння діафіза правої і лівої ліктьових кісток можна вважати нормативними для відповідних тижнів гестації; вони можуть слугувати для оцінки віку плода і ультразвукової діагностики уроджених вад розвитку The aim of the study – to examine the peculiarities of ossification of the diaphysis of theright and left ulna in fetuses of 20-32 weeks of gestation.Methods. To determine the specific features of ossification of the ulnar bones in humanfetuses, computed tomography scans of 52 human fetuses at 20-32 weeks of gestationwere analyzed. The results of the study were statistically analyzed in Excel. Student’st-test for independent variables and one-way analysis of variance were used to comparemeans.Results. In fetuses aged 20-32 weeks, the mean length of ossification of the rightulna increased from 20.72±0.33 mm to 42.27±0.14 mm, and that of the left ulna from21.43±0.13 mm to 42.62±0.05 mm, y = 1.7186 x age – 12.116 (R2 = 0.987).When analyzing the proximal transverse diameter of the ulnar diaphysis, its increaseis observed according to the following quadratic equation: y = 0.2424 x age – 1.7107(R² = 0.987).The transverse diameter of the middle part of the ulnar diaphysis increases according tothe following quadratic equation: y = 0.1391 x age – 0.978 (R² = 0.987).The transverse diameter of the distal part of the ulnar diaphysis increases according tothe quadratic equation: y = 0.1404 x age – 0.9946 (R² = 0.987).Conclusions. The obtained morphometric data on the foci of ossification of the diaphysisof the right and left ulna can be considered as normative for the corresponding weeksof gestation and can be used for estimation of fetal age and for ultrasound diagnosis ofcongenital malformations There are no free copies |