Застосування озонотерапії в лікуванні трофічних діабетичних виразок нижніх кінцівок [Текст] = Using an ozone therapy in the treatment of trophic ulcers of low extremity / П. Ф. Колісник [та ін.]> // Вісник Вінницького нац. мед. ун-ту. - 2020. - Т. 24, № 1. - С. 98-105. - Бібліогр.: в кінці ст. MeSH-головна: ДИАБЕТИЧЕСКАЯ СТОПА -- DIABETIC FOOT (осложнения, терапия, хирургия) СТОПЫ ЯЗВА -- FOOT ULCER (микробиология, осложнения, терапия, хирургия) ДИАБЕТИЧЕСКИЕ ОСЛОЖНЕНИЯ -- DIABETES COMPLICATIONS (терапия) ОЗОН -- OZONE (терапевтическое применение) ТЕРАПЕВТИЧЕСКИЕ МЕТОДЫ И СРЕДСТВА -- THERAPEUTICS (использование, методы) Кл.слова (ненормовані): ОЗОНОТЕРАПИЯ Анотація: Цукровий діабет відноситься до найбільш поширеного у світі метаболічного захворювання із значною кількістю ускладнень. До загрозливих станів, що значно знижують якість життя хворого та, навіть, приводять до летальних наслідків, належить синдром діабетичної стопи. Мета роботи — дослідити ефективність застосування комбінованої озонотерапії в лікуванні хворих на цукровий діабет 2-го типу з хронічними трофічними виразками нижніх кінцівок. На базі Університетської клініки ВНМУ ім. М.І. Пирогова проведено проспективне дослідження ефективності застосування комбінованого методу озонотерапії в лікуванні трофічних виразок нижніх кінцівок на тлі цукрового діабету. У дослідженні приймали участь 52 хворих, які методом вільної вибірки були розподілені на основну (n=26) та контрольну (n=26) групи. Оцінювали суб’єктивні та об’єктивні зміни у стані пацієнтів: площі трофічних виразок (за методом О.В. Кулешова), швидкість епітелізації виразкового дефекту (за формулою Л.М. Попової) та параметри якості життя хворих (за опитувальником SF-36) на початку лікування та через місяць. Кінцевою точкою дослідження була повна епітелізація виразкового дефекту. Лікування проводили за загально прийнятою методикою в обох групах спостереження та для хворих основної групи додатково застосовували комбіновану озонотерапію. Остання передбачала внутрішньовенне введення киснево-озонованого 0,9% розчину NaCl та місцевий вплив озонованою сумішшю на трофічну виразку шляхом камерної газації. Курс комплексного лікування проводився після видалення некротизованих тканин та очищення ран, складався з 10 процедур озонотерапії загального та локального впливу, які відпускались через день. Обробку отриманих даних проводили з використанням пакету прикладних статистичних програм SPSS for Windows 10.0 та STATISTICA 6.1 (license number ВXXR901E245722FA). Через місяць від початку спостереження за змінами стану трофічних виразок та параметрів якості життя у хворих достовірно (p<0,01) переважали результати лікування осіб основної групи над групою контролю. Кінцева точка дослідження була досягнута у 85% пацієнтів після комплексного лікування проти 29% пацієнтів у групі із проведеною загально прийнятою терапією (p<0,01). Використання сучасного реабілітаційного методу озонотерапії є доцільним доповненням існуючих схем лікування, що дозволяє значно прискорити клінічне одужання хворого та як наслідок — покращити якість його життя. Особлива цінність методу полягає у відсутності протипоказів та медикаментозного перевантаження пацієнтів при його застосуванні. Визначення впливу комбінованої озонотерапії на показники метаболізму хворих з цукровим діабетом є перспективним напрямком проведення подальших досліджень Diabetes is one of the most common metabolic diseases in the world with a large number of complications. Threatening conditions that significantly reduce the quality of life and even lead to the death include a diabetic foot syndrome. The aim of the study was to investigate the effectiveness of combined ozone therapy in the treatment of patients with type 2 diabetes with chronic lower extremity trophic ulcers. A prospective study of the effectiveness of using the combined method of ozone therapy in the treatment of trophic ulcers of the lower extremities was conducted in the surgical and rehabilitation departments of the University Clinic of the National Pirogov Memorial Medical University. The study involved 52 patients with diadetes mellitus 2 type, who were randomly assigned to the main (n=26) and control (n=26) groups. Subjective and objective changes in the condition of patients were evaluated: an area of trophic ulcers (by A.V. Kuleshov’s method), a rate of ulcer’s defect epithelization (by L. Popova’s formula) and the quality of life parameters of patients (by the questionnaire SF-36) before and after the treatment. The endpoint of the study was a complete epithelization of the diabetic trophic ulcer. The treatment was carried out according to the generally accepted methodology in both observation groups, and the combination ozone therapy was additionally used for patients of the main group. The latter provided for the intravenous administration of an oxygen-ozonized 0.9% NaCl solution and local exposure of the trophic ulcer defect to the ozonized mixture by chamber aeration. The course of complex treatment was carried out after removal of necrotic tissue and wound cleansing, consisted of 10 local and general ozone therapy procedures, which were carried out every other day. The data obtained were processed using the SPSS for Windows 10.0 and STATISTICA 6.1 application software package (license number BXXR901E245722FA). One month after, the observation changes of the trophic skin defects and Quality of life indicators showed the significantly (p<0.01) better results of treatment in the main group than in the control group. The endpoint of the study was achieved in 85% of patients after complex treatment versus 29% of patients in the control group after a conventional treatment (p<0.01). Using as modern rehabilitation method as ozone therapy is an appropriate complement to the existing treatment regimens, which can significantly accelerate the clinical recovery of patients and, as a result, improve the quality of life. The particular value of the method confirmed by an absence of contraindications and drug overloads of the patient. The study of the effects of ozone therapy on the metabolism of patients with diabetes mellitus type 2 can be a promising area for further research. Дод.точки доступу: Колісник, П. Ф. Баранова, І. В. Колісник, С. П. Долинна, О. В. Безсмертний, Ю. О. Безсмертна, Г. В. Постовітенко, К. П. Кравець, Р. А. Вільних прим. немає |