Форма документа : Стаття із журналу Шифр видання : Автор(и) : Швець Ю. М., Октябрьова І. І. Назва : Поєднана ендокринна патологія в пацієнта з некомпактною кардіоміопатією Місце публікування : Проблеми безперервної медичної освіти та науки. - Х., 2020. - N 3. - С. 67-71 (Шифр ПУ56/2020/3) MeSH-головна: КАРДИОМИОПАТИИ -- CARDIOMYOPATHIES ТИРЕОИДИТ АУТОИММУННЫЙ -- THYROIDITIS, AUTOIMMUNE КОМОРБИДНОСТЬ -- COMORBIDITY Анотація: Харківський національний університет ім. В. Н. Каразіна, медичний факультет Некомпактна кардіоміопатія — захворювання серця, що характеризується надмірним розвитком трабекулярної мережі й міжтрабекулярних западин міокарда з проявами аж до шлуночкових аритмій, застійної серцевої недостатності та тромбоемболії. Цукровий діабет спричиняє структурну перебудову міокарда внаслідок недостатнього надходження енергетичних субстратів в умовах гіперглікемії. Також свою роль у ремоделюванні міокарда відіграє аутоімунний тиреоїдит. Наш пацієнт — чоловік 35 років, скаржиться на періодичні болі в нижніх кінцівках, зниження толерантності до фізичних навантажень. Хворіє з 2012 р. з появи діабетичних симптомів і прогресуючої втрати у вазі; тоді ж уперше виявлена гіперглікемія –10,2 ммоль/л і кетоацидоз (+++), під час повторного дослідження глікемія 10–11,0 ммоль/л. З того часу на інсулінотерапії до 12 МО/добу. Некласифікована некомпактна кардіоміопатія й аутоімунний тиреоїдит із 2015 р. Об’єктивний статус без відхилень. Із додаткових методів дослідження: підвищення АТ до ТПО (32,9 МОд/мл); глюкозурія (5,5 ммоль/л). На електрокардіограмі — відхилення ЕОС уліво, повна блокада ЛНПГ і ознаки ГМЛШ. За даними ЕхоКГ — ознаки ГМЛШ, некомпактного міокарда лівого шлуночка; ФВ 47 %. Була запропонована схема лікування: стіл № 9; корекція інсулінотерапії; еплеренон — 20 мг; раміприл — 10 мг; триметазидин — 20 мг 2 рази на день; кислота тіоктова — 600 мг 1 раз на день 1 міс. Запропоновано проведення внутрішньосерцевого електрофізіологічного дослідження, вентрикулографії з біопсією і сцинтиграфію міокарда для класифікації кардіоміопатії. Обов’язково — контроль і підтримання глікемії та АТ. У разі неефективності консервативного лікування — розглянути можливість трансплантації серця Дод.точки доступу: Октябрьова, І. І. |