Форма документа : Стаття із журналу Шифр видання : Автор(и) : Федорич П. В., Мавров Г. І. Назва : Сучасна клініко-епідеміологічна характеристика хворих на сечостатевий трихомоноз в Україні Паралельн. назви :Modern clinical and epidemiological characteristics of patients with genitourinary trichomoniasis in Ukraine Місце публікування : Український журнал дерматології, венерології, косметології. - 2020. - № 1. - С. 15-23 (Шифр УУ32/2020/1) Примітки : Бібліогр.: в кінці ст. MeSH-головна: ТРИХОМОНАДНЫЕ ИНФЕКЦИИ -- TRICHOMONAS INFECTIONS МОЧЕПОЛОВАЯ СИСТЕМА -- UROGENITAL SYSTEM ПОЛОВАЯ ИДЕНТИЧНОСТЬ -- GENDER IDENTITY БОЛЕЗНЬ ПРОВОЦИРУЮЩИЕ ФАКТОРЫ -- PRECIPITATING FACTORS СТАТИСТИЧЕСКАЯ ОБРАБОТКА ДАННЫХ -- DATA INTERPRETATION, STATISTICAL Анотація: Мета роботи — визначити клініко-епідеміологічні особливості сечостатевого трихомонозу у хворих в Україні на сучасному етапі. Матеріали та методи. Обстежено 241 хворого (151 чоловіка та 90 жінок). З діагностичною метою виконано мікроскопію в мазках і проведено культуральне дослідження на основі бульйону М 305 (HiMedia, Індія). Також використано полімеразну ланцюгову реакцію (ПЛР) у реальному часі і такі тест-системи: «Літех» (Росія), DRG (США), IBL (Німеччина), DyaSys (Німеччина) і фірми «ДНК-технологія» (Росія). Контроль якості досліджень здійснено відповідно до вимог ISO 9000. Для виявлення у хворих розладів з боку статевої системи застосовано спеціальні анкети. Дослідження еякуляту проведено згідно з протоколами ВООЗ. Для статистичної обробки результатів використано пакет Statistica 9.0 (Stat Soft). Результати та обговорення. У хворих виявлено таку супутню мікрофлору: хламідіоз — у 116 (48,1 ± 3,2) %, мікоплазмоз — у 87 (36,1 ± 3,1) %, гарднерельоз — у 40 (16,6 ± 2,4) %. Крім цього, серед 123 (77,2 %) пацієнтів діагностовано: вірус простого герпесу 1-го і 2-го типу — у 118 (49,0 ± 3,2) %, цитомегаловірус — у 19 (7,9 ± 1,7) %, вірус Епштейна–Барр — у 8 (3,3 ± 1,2) %. У 26 (17 %) чоловіків був безсимптомний перебіг захворювання, а у 125 (83 %) — визначено патологію з боку сечостатевої системи. Основним клінічним синдромом у 58 (38 %) хворих був уретрит, у 21 (14 %) — простатит, в 11 (7 %) — епідидиміт, у 23 (23 %) — баланопостит. Копулятивні і репродуктивні розлади виявлено у 12 (8 %) чоловіків. Серед 90 жінок у 76 (74 %) діагностовано різну патологію: цистит — у 8 (9 %), вульвовагініт — у 17 (19 %), цервіцит — у 9 (10 %), ерозію шийки матки — у 17 (19 %), аднексит — у 14 (15,6 %). У 14 (16 %) пацієнток відзначено безсимптомний перебіг захворювань. Порушення менструального циклу, безпліддя і сексуальні розлади превалювали як основний синдром у 11 (12 %) жінок. Для трихомонозу характерні малосимптомний перебіг, багатофокусні ураження, наявність резидуальних явищ і ускладнень. Інвазія Trichomonas vaginalis здатна спричиняти переважно кольпіт, вульвіт, цервіцит, ендоцервіцит, уретрит, простатит, епідидиміт, цистит. Виразність запального процесу збільшує наявність супутніх мікроорганізмів. Для діагностики трихомонозу найбільш чутливими виявилися ПЛР (83–95 %) та культуральний метод. Висновки. Трихомоноз продовжує залишатися однією з найбільш поширених в Україні інфекцій, що передаються статевим шляхом. Захворювання має значні соціально-економічні наслідки. Особливостями клінічних виявів урогенітального трихомонозу в сучасних умовах є: стертість клінічної картини, часта його хронізація, поєднання з іншими збудниками інфекцій сечостатевої системи, багатовогнищевість уражень, висока імовірність розвитку тяжких ускладнень. ПЛР та культуральний метод на сьогодні визнані найбільш інформативними для діагностики трихомонозуObjective — to determine the clinical and epidemiological features of urogenital trichomoniasis in patients in Ukraine at the present stage. Materials and methods. 241 patients were examined (151 men and 90 women). For diagnostic purposes, microscopy in smears was performed and a culture study was carried out on the basis of M 305 broth (HiMedia, India). Real-time polymerase chain reaction (PCR) and test systems such as Litekh (Russia), DRG (USA), IBL (Germany), DyaSys (Germany) and DNA Diagnostics (Russia) were also used. The quality control of the studies was carried out in accordance with the requirements of ISO 9000. Special questionnaires were used to identify patients with violations of the reproductive system. The study of ejaculate was carried out according to WHO protocols. For statistical processing of the results, the Statistica 9.0 (Stat Soft) package was used. Results and discussion. The following microflora was found in patients: chlamydia in 116 (48.1 ± 3.2) %, mycoplasmosis in 87 (36.1 ± 3.1) %, gardnerellosis in 40 (16.6 ± 2.4) %. In addition, among 123 (77.2 %), herpes simplex virus type 1 and type 2 were detected in 118 (49.0 ± 3.2) %, cytomegalovirus in 19 (7.9 ± 1.7) %, Epstein-Barr virus in 8 (3.3 ± 1.2) % patients. In 26 (17 %) men, the disease was asymptomatic, and in 125 (83 %), a pathology of the genitourinary system was revealed. Urethritis was the main clinical syndrome in 58 (38 %), prostatitis — in 21 (14%), epididymitis — in 11 (7 %), balanoposthitis – in 23 (23 %) patients. Copulative and reproductive disorders were found in 12 (8 %) men. Among 90 women, 76 (74 %) were diagnosed with various pathologies: cystitis in 8 (9 %), vulvovaginitis in 17 (19 %), cervicitis in 9 (10 %), cervical erosion in 17 (19 %), adnexitis in 14 (15.6 %) patients. In 14 (16 %) women, an asymptomatic course of diseases was noted. Menstrual irregularities, infertility and sexual dysfunctions prevailed as the main syndrome in 11 (12 %) patients. Trichomoniasis is characterized by a low-symptom course, multifocal lesions, the presence of residual phenomena and complications. The invasion of Trichomonas vaginalis is able to cause mainly colpitis, vulvitis, cervicitis, endocervicitis, urethritis, prostatitis, epididymitis, cystitis. The severity of the inflammatory process increases in the presence of concomitant microorganisms. For the diagnosis of trichomoniasis, PCR (83—95 %) and the culture method were recognized as the most sensitive. Conclusions. Trichomoniasis continues to be one of the most common sexually transmitted infections in Ukraine. The disease has significant socioeconomic consequences. Features of the clinical manifestations of urogenital trichomoniasis in modern conditions are: attrition of the clinical picture, its frequent chronization, combination with other pathogens of the urogenital system, multi-focal lesions, and a high probability of developing serious complications. PCR and the culture method are recognized today as the most informative for the diagnosis of trichomoniasis Дод.точки доступу: Мавров, Г. І. |