Форма документа : Стаття із журналу Шифр видання : Автор(и) : Nassar A., Smolanka V. Назва : Update on sphenoid wing meningiomas Паралельн. назви :Оновлена інформація про менінгіоми крила клиноподібної кістки Місце публікування : Міжнародний неврологічний журнал. - 2022. - Т. 18, № 1. - С. 54-59 (Шифр МУ64/2022/18/1) Примітки : Бібліогр. в кінці ст. MeSH-головна: МЕНИНГИОМА -- MENINGIOMA КЛИНОВИДНАЯ КОСТЬ -- SPHENOID BONE ДИАГНОСТИКИ МОЛЕКУЛЯРНОЙ МЕТОДЫ -- MOLECULAR DIAGNOSTIC TECHNIQUES СТЕРЕОТАКСИЧЕСКИЕ ОПЕРАЦИИ -- STEREOTAXIC TECHNIQUES Анотація: Meningiomas are the most common non-glial intracranial tumors in adults, which account for 14–19 % of all primary intracranial tumors and occur most commonly in females. They are the most common tumors of the sphenoid wing, and constitute 15–20 % of all intracranial meningiomas, representing the third most common group of intracranial meningiomas. Most sphenoid wing meningiomas are relatively easy to remove; however, they are sometimes a challenge, due to their invasion of the cavernous sinus, the bone and, especially, to their close relationship to main arteries and cranial nerves. In these cases, total excision is extremely difficult, resulting in high morbidity and a high rate of re-growth or recurrence. Here, we review current concepts of diagnosis, treatment, and follow-up with clinical decision-making informed by multimodal imaging and molecular biologyМенінгіоми є найбільш поширеними негліальними внутрішньочерепними пухлинами в дорослих, на частку яких припадає 14–19 % від усіх первинних внутрішньочерепних пухлин і які найчастіше зустрічаються в жінок. Вони є найбільш поширеними пухлинами крила клиноподібної кістки, становлять 15–20 % від усіх внутрішньочерепних менінгіом, являють собою третю за поширеністю групу внутрішньочерепних менінгіом. Більшість менінгіом крила клиноподібної кістки відносно легко видалити; однак іноді вони становлять труднощі у зв’язку з їх проникненням в кавернозний синус, кістку і, особливо, через їхній тісний зв’язок з магістральними артеріями і черепно-мозковими нервами. У цих випадках повне висічення надзвичайно утруднене, що призводить до високої захворюваності та високої частоти повторного зростання або рецидиву [1–4]. У цій статті ми розглядаємо сучасні концепції діагностики, лікування та подальшого спостереження з урахуванням прийняття клінічних рішень, що ґрунтуються на даних мультимодальної візуалізації та молекулярної біології Дод.точки доступу: Smolanka, V. |