Синтез даїдзеїну і геністеїну стрепгоміцетами та їх вплив на утворення антибіотиків [Text] / Б. П. Мацелюх [та ін.]> // Мікробіологічний журнал. - 2005. - Т. 67, № 2. - С. 12-21 Rubrics: Стрептомицеты Генистеин Additional Access Points: Мацелюх, Б. П. Поліщук, Л. В. Лутченко, В. В. Бамбура, О. І. Копійко, О. П. There are no free copies |
Волощук, Н. І. Гендерні відмінності утворення гідрогенсульфіду та реалізація його вазорелаксуючого ефекту у щурів за умов введення диклофенаку натрію та геністеїну [Text] / Н. І. Волощук> // Журнал Академії Медичних Наук України. - 2010. - Т. 16, № 1. - С. 138-148 Rubrics: Диклофенак натрия Генистеин Брыжеечные артерии Почечная артерия There are no free copies |
Шперлинг, Н. В. Патогенетическое обоснование альтернативной терапии климактерического синдрома [Text] / Н. В. Шперлинг, И. А. Шперлинг, А. А. Арутюнян> // Акушерство и гинекология. - 2015. - № 6. - С. 104-109 Rubrics: Менорил MeSH-main: КЛИМАКТЕРИЧЕСКОГО ПЕРИОДА РАССТРОЙСТВА -- CLIMACTERIC DISORDERS ГЕНИСТЕИН -- GENISTEIN (терапевтическое применение) Additional Access Points: Шперлинг, И. А. Арутюнян, А. А. There are no free copies |
Влияние менопаузальной гормональной и негормональной терапии на продукцию цитокинов клетками периферической крови у женщин постменопаузального возраста [Text] / О. В. Исакова [и др.]> // Акушерство и гинекология. - 2015. - № 8. - С. 83-88 MeSH-main: КЛИМАКТЕРИЧЕСКОГО ПЕРИОДА РАССТРОЙСТВА -- CLIMACTERIC DISORDERS ГОРМОНОЗАМЕЩАЮЩАЯ ТЕРАПИЯ -- HORMONE REPLACEMENT THERAPY ГЕНИСТЕИН -- GENISTEIN (терапевтическое применение) ЦИТОКИНЫ -- CYTOKINES (кровь) Additional Access Points: Исакова, О. В. Баженова, Л. Г. Зорина, Р. М. Третьякова, Т. В. Маркина, Л. А. Зорина, В. Н. Зорин, Н. А. There are no free copies |
Ємець, А. І. Покращення агробактеріальної трнсформації рослин за допомогоюю інгібіторів протеїнкіназ трифлюоперазину та геністеїну / А. І. Ємець, В. В. Федорчук, Я. Б. Блюм> // Цитология и генетика. - 2016. - Т. 50, № 1. - С. 3-11 MeSH-main: ТАБАК -- TOBACCO (генетика) ГЕНИСТЕИН -- GENISTEIN АГРОБАКТЕРИИ -- AGROBACTERIUM (генетика) ПРОТЕИНКИНАЗЫ ИНГИБИТОРЫ -- PROTEIN KINASE INHIBITORS Additional Access Points: Федорчук, В.В. Блюм, Я.Б. There are no free copies |
Дослідження впливу геністеїну, ресвератролу та кверцетину на показники обміну гідроген сульфіду в нирках і маркери функціонального стану нирок в умовно здорових щурів [Text] / Н. І. Волощук [та ін.]> // Фармакологія та лікарська токсикологія. - 2019. - № 3. - С. 187-196. - Бібліогр. в кінці ст. MeSH-main: ПОЧКИ -- KIDNEY (действие лекарственных препаратов) ГЕНИСТЕИН -- GENISTEIN (прием и дозировка) КВЕРЦЕТИН -- QUERCETIN (прием и дозировка) Annotation: Сьогодні існує велика кількість лікарських засобів і біологічно активних сполук з ренотропною дією, серед яких є рослинні нефропротектори. Проте нез’ясованим є їхній вплив на метаболізм гідроген сульфіду (Н2S) у нирках і роль Н2S у реалізації їхнього нефропротекторного потенціалу. Мета дослідження – вивчити вплив флавоноїдів (кверцетину, ресвератролу) та ізофлавоноїдів (геністеїну) на систему Н2S у нирках щурів без експериментальної патології та визначити його зв’язок з маркерами роботи клубочкового та канальцевого апарату видільних органів. Досліди проведені на 40 щурах-cамцях лінії Вістар, масою 300–330 г. Тваринам дослідних груп внутрішньошлунково на 30 % розчині диметилсульфоксиду вводили геністеїн (5 мг/кг), ресвератрол (50 мг/кг) і кверцетин (20 мг/кг), контрольна група отримувала еквіоб’ємну кількість розчинника. Уміст H2S визначали спектрофотометрично за реакцією з N,N-диметил-пара-фенілендіаміном в присутності FeCl3; активність Н2S-синтезуючих ензимів – цистатіонін-гамма-ліази (ЦГЛ), цистатіонін-бета-синтази (ЦБС), цистеїнамінотрансферази (ЦАТ) оцінювали за приростом сульфід-аніона. Утилізацію екзогенного H2S у нирках визначали за швидкістю зниження концентрації сульфід-аніона в інкубаційному середовищі. Уміст креатиніну в сироватці крові та сечі визначали за методом Яффе. Кліренс креатиніну та коефіцієнт реабсорбції води розраховували за відомими формулами. Уміст натрію та калію в сироватці крові та сечі визначали спектрофотометрично. Рівень білка визначали мікробіуретовим методом. Статистичну обробку проводили в програмі «STATISTICA 6.1», вірогідними вважали відмінності в разі p 0,05. Серед досліджуваних поліфенолів геністеїн і ресвератрол у інтактних тварин достовірно збільшували ензиматичну активність Н2S у нирках: ЦГЛ – на 15,1 і 11,7 %; ЦБС – на 14,4 і 13,1 %; ЦАТ – на 17,7 і 13,3 % відповідно. Кверцетин достовірно не змінював активність ЦГЛ і ЦАТ, та підвищував активність ЦБС на 17,5 %. Також усі три сполуки достовірно сповільнювали утилізацію екзогенного H2S і збільшували запаси ендогенного H2S у нирках умовно здорових щурів; посилювали діурез і фільтраційну здатність нирок; сприяли збільшенню екскреції креатиніну, натрію та калію з сечею і зниженню їхнього вмісту в крові порівняно з контролем; зменшували екскрецію білка з сечею. Найвищу ефективність показав геністеїн. Проведений кореляційний аналіз надав додаткові докази того, що ренотропні властивості всіх трьох досліджуваних поліфенолів пов’язані з впливом на систему H2S. Таким чином, усі застосовані поліфенольні сполуки мали потужний вплив на метаболізм H2S у нирках щурів без експериментальної патології. Найвиразніші нефротропні властивості та здатність стимулювати ендогенну продукцію H2S реєструвались у геністеїну, дещо менші – у ресвератролу та найменші – у кверцетину. Подальші дослідження захисної дії на нирки природних поліфенолів з точки зору їхнього впливу на систему H2S є перспективним напрямом корекції ниркових порушень. Additional Access Points: Волощук, Н. І. Конюх, С. А. Денисюк, О. М. Саєнко, А. В. There are no free copies |
Молекулярні механізми нефропротекторного впливу поліфенолів за експериментальної хронічної хвороби нирок. Зв’язок з системою гідроген сульфіду [Text] = Molecular mechanisms of the nephroprotective action of polyphenols in experimental chronic kidney disease. Association with hydrogen sulfide system / С. А. Конюх [та ін.]> // Вісник Вінницького нац. мед. ун-ту. - 2019. - Т. 23, № 4. - С. 561-566. - Бібліогр.: в кінці ст. MeSH-main: ПОЧЕК БОЛЕЗНИ -- KIDNEY DISEASES (лекарственная терапия, патофизиология) БОЛЕЗНЬ, МОДЕЛИ НА ЖИВОТНЫХ -- DISEASE MODELS, ANIMAL КРЫСЫ -- RATS ГЕНИСТЕИН -- GENISTEIN (фармакология) КВЕРЦЕТИН -- QUERCETIN (фармакология) СУЛЬФИДЫ -- SULFIDES (фармакология) Annotation: У роботі наведені результати дослідження впливу геністеїну, ресвератролу та кверцетину на основні маркери оксидативного стресу, тіол-дисульфідної рівноваги та стан системи оксиду азоту в нирках щурів після моделювання хронічної хвороби нирок (ХХН) (5/6 нефректомії єдиної нирки). Для біохімічних досліджень використовували кров та гомогенат єдиної нирки щурів. Статистичну обробку отриманих результатів проводили в програмі “STATISTICA 6.1”. Результати представлені у вигляді M±m. Достовірність різниці між показниками оцінювали з використанням t-критерію Ст’юдента, або U-критерію Манна-Уїтні. Для визначення кореляції між двома незалежними показниками використовували непараметричний коефіцієнт кореляції Спірмена. Показано, що досліджувані сполуки, особливо, кверцетин виявляли антиоксидантну активність за ХХН, що проявлялось вірогідним зменшенням вмісту МДА, КГП та активності НАДФН-оксидази (на 21,0–40,4%), а також збільшенням активності СОД (на 29,7–38,7%) в нирках, порівняно з нелікованими тваринами. Між вмістом H2S та показниками оксидативного стресу виникали достовірні сильні або значимі зв’язки (r=ǀ0,65–0,74ǀ). Застосування поліфенолів на тлі ХХН зменшувало тіол-дисульфідний дисбаланс в нирках щурів: вірогідно зростала активність тіоредоксинредуктази, вміст відновлених тіольних груп протеїнів (на 16,0–66,4%) та зменшувався рівень дисульфідів (на 21,1–25,3%), порівняно з нелікованими тваринами. Стабілізація тіол-дисульфідної рівноваги є одним із механізмів впливу поліфенолів на стан системи H2S в нирках, оскільки між цими показниками та вмістом H2S реєструвались достовірні значимі та сильні зв’язки (r=ǀ0,63–0,75ǀ). Використання ресвератролу та, особливо, геністеїну супроводжувалось зростанням в нирках активності ендотеліальної ізоформи NO-синтази (на 36,3–44,7%) та зменшенням активності її індуцибельної ізоформи (на 15,4–20,9%), відносно нелікованих тварин. Система NO в нирках є важливою молекулярною мішенню, через яку реалізується вплив геністеїну та ресвератролу на продукцію H[[d]]2[[/d]]S за ХХН, оскільки між вмістом H[[d]]2[[/d]]S та активністю різних ізоформ NO-синтази реєструвались достовірні сильні зв’язки (r=ǀ0,70–0,75ǀ) The results of a study of the effects of genistein, resveratrol and quercetin on the main markers of oxidative stress, thiol disulfide equilibrium and the state of the nitric oxide system in rat kidneys after modelling chronic kidney disease (CKD) (5/6 of a single kidney nephrectomy) is shown. Blood and single rat kidney homogenate were used for biochemical studies. Statistical processing of the obtained results was performed in the program “STATISTICA 6.1”. The results are presented as M±m. The significance of the difference between the scores was evaluated using the Student’s t-test or the Mann-Whitney U-test. A nonparametric Spearman correlation coefficient was used to determine the correlation between two independent indicators. It was shown that the studied substances, especially quercetin, caused antioxidant activity in CKD, which was manifested by a significant decrease of MDA, CGP and NADPH oxidase activity (by 21.0–40.4%), as well as an increase in SOD activity (by 29.7–38.7%) in kidney compared with untreated animals. Reliable strong correlation (r=ǀ0.65–0.74ǀ) between the H2S content and oxidative stress markers was established. The use of polyphenols in CKD reduced the thiol-disulfide imbalance in rat kidneys: the activity of thioredoxin reductase significantly increased, the content of reduced thiol groups of proteins (by 16.0–66.4%) and the level of disulfides decreased (by 21.1–25.3%), in comparison with untreated animals. Stabilization of the thiol disulfide equilibrium is one of the mechanisms of the effect of polyphenols on the H2S system in the kidneys, since significant and strong correlation relationships were recorded between these indicators and the H2S content (r=ǀ0.63–0.75ǀ). The administration of resveratrol, and especially genistein, was accompanied by an increase in the activity of the eNOS (by 36.3–44.7%) and a decrease in the activity of iNOS (by 15.4–20.9%), in comparison with untreated animals. The NO system in the kidneys is an important molecular target for influence of genistein and resveratrol on the production of H[[d]]2[[/d]]S during CKD is realized, since reliable strong correlation were recorded between the H[[d]]2[[/d]]S content and the activity of NO synthase isoforms (r=ǀ0.70–0.75ǀ) Additional Access Points: Конюх, С. А. Волощук, Н. І. Мельник, А. В. Денисюк, О. М. Жорняк, П. В. There are no free copies |